Valenya "Healing Wind" Ainamir

Valenya "Healing Wind" Ainamir


Valenya kom til verden som et barn av forbudt kjærlighet mellom hennes far, et menneske som var en skogsvant mann, og hennes mor, en skogvokter av alvenes grenser. Barndommen i alvenes landsby var vanskelig, da Valenya ofte ble behandlet dårlig og nedlatende av fullblodsalvene, som enten syndes synd på hennes blandet blod eller rett og slett forakt. Hennes tilflukt fra alvene var med hennes mor ute i villmarken, hvor hun følte seg hjemme. Naturen og dens beboere brydde seg lite om hvem eller hva hun var, og Valenya fant deres enkle harmoni tilfredstillende.

Da hun var 14, kom hun over en skadet ulv som hadde blitt forlatt av flokken sin. Hennes mor hadde lært henne hvordan å behandle og forstå dyr, og sakte men sikkert fikk Valenya stelt ulvens sår og pleiet den til den var frisk nok til å gå ut igjen. Istedenfor å forsvinne ut i skogen, vokste et bånd mellom ulven og Valenya. Den aksepterte henne som sin nye flokk, og hun aksepterte ulven som sin første venn.

Tre år senere blusset det opp mer uenigheter mellom de lokale menneskene og alvene, som endte opp med ett angrep av menneskene på alvelandsbyen. Det var et angrep alvene forsvarte seg lett mot, da de hadde terrenget på sin side sammen med deres overlegne magi. Istedenfor å se til skadene til alvene, dro Valenya til menneskene og pleiet deres sårede, selv om mange sa seg imot behandling fra en av alveblod. Det var da hun fikk vite at hennes far hadde omkommet i kampen. Valenya, selv om hun ikke hadde noe forhold til sin far, var tunget med sorg.

Uønsket blandt menneskene, og alvene etter at de fikk høre at hun hjalp menneskene, Valenya besluttet å forlate stedet for å søke visdom til å slutte fred mellom hennes foreldres raser. Hun dro gjennom mange byer og andre landsbyer, og var det noe hun lærte av menneskenes hat for alvene var sjalusi over alvenes lange liv og ungdom. Kanskje hvis menneskene også kunne bli velsignet med et like langt liv, kunne de to endelig slutte fred? Det var da hun fikk høre om disse eplene som goblinene hadde i Den Solløse Festningen. Hvis de kunne helbrede vondskap i dødelige, kunne de kanskje ha andre evner forbi det? Det var verdt og se inn i saken.