Den Solløse Festning

Den Solløse Festning
Opprinnelig var Den Solløse Festning et av de mange tempelene dedikert til drageguden Ashardalon. Etter Ashardalon ble forvist til helvete, ble dragens kult spredd tynn og nedkjempet av hellige krigere. I løpet av tusener av år, har Den Solløse Festningen sunket lenger og lenger ned i bunnen av et enormt juv som har åpnet seg som et digert sår over landet. Ondskapen fra Ashardalons kult, gav vanndød liv til fallne og begravde i festningen i senere tid. Byen Eikebusk ligger bare noen få timers reise fra Den Solløse Festningen.

Ashardalons yppersteprest, den alviske vampyren Gulthias, ble staket av en hellig kriger i bunnen av Den Solløse Festningen, kort tid etter at Ashardalon ble forvist. Den hellige krigeren døde selv i bragden, og Gulthias ble liggende i dyp dvale i festningen. Etter tusener av år, vokste eikestaken som ernærte seg av det vanndøde blodet i Gulthias sitt hjerte. Staken ble et digert, livløst tre, med en ond vilje. Gulthias Treet gav frukt to ganger i året. Om sommeren vokste et friskt og rødt eple på treet som hadde helbredende effekt. Om vinteren vokste et livløst og blekt eple på treet som hadde forgiftende effekt. Om eplenes frø ble plantet, ville små kvistmenn vokse fra dem, styrt av Gulthias Treets vilje.

Belak den Forviste, en gal druide, fikk et kall som ledet han til Den Solløse Festningen. For fjorten år siden, fant han Gulthias Treet som var nøkkelen til å oppnå hans store visjon. Med hans druidiske evner, drev han å eksperimenterte med den livløse planten. Til slutt begynte han å tilbe Gulthias Treet, nærmest som om det hadde guddommelig kraft.

For noen år siden kom kobold kvinnen, Yusdrayl, til det ruinerte tempelet for å bevise seg for adelsfamiliene i Drageby. Gamle feller, vanndøde, rotter, plante-skapninger og beist fra jordens dyp gjorde ekspedisjonen hennes vanskelig. Hun slo seg ned i ruinene med en gruppe kobolder, mens hun studerte de eldgamle ruinene for å skaffe gamle drakonske krefter. Klanen hennes fant et bevart drage egg som hun fikk klekket. Dragen som ble født ble navngitt Calcryx, og ble klanens store skatt. Koboldenes situasjon ble forverret da en stamme med goblinoider kom for å utføre utgravninger. Yusdrayl startet krig mot goblinoidene som ble ledet av den høvdingen Durnn, noe som kostet henne dyrt.

Goblinstammen fikk slått leir dypt nede i festningen, og samarbeidet med Belak den Forviste. Durnn likte ikke samarbeidet med druiden, men godtok det for å la stammen utføre utgravninger dypt nede i festningen. Mesteparten av stammen var ordinære gobliner, med noen få bjørnegobliner og krigssmidde tilå bistå dem. Noen av de goblinene som Belak fikk eksperimentere med, ble infisert av sykdommer som gjorde dem planteaktig eller til varrotter. I nyere tid, hadde goblinene solgt det friske, røde og helbredende eplet til Eikebusk.

Etter noen mystiske forsvinninger langs Gammleveien, og merkverdige drap av gårdsdyr, dro den hellige ridderen Sir Bradford sammen med Sharwyn Hucrele, Talgen Hucrele, i retning av Den Solløse Festningen. Ingen av dem vendte tilbake. Ferdamannen Karakas forsvant også da han dro for å speide ut festningen. Etter noen dager utlovet forstadskvinnen i Eikebusk, Kerowyn Hucrele, en belønning gjennom handelslauget, for dem som kunne finne hennes to barn.

Eventyrernes Erfaring
Annon, Telum, Valenya og Zheth møttes på taverna, Det Gamle Villsvinet, etter å ha fått høre om de lokale problemene. Dette var første gang de møttes, hvor de kjapt forstod at det var lurt å jobbe sammen om de skulle komme til bunns i forsvinningene rundt Den Solløse Festningen. De møtte Kerowyn Hucrele, og bestemte seg kjapt for å reise langs Gammleveien for å komme seg til Den Solløse Festningen. Nummer 11 kom etter, fra krigslauget, for å bistå eventyrerene.

Eventyrerenes møte med goblinene ble konfliktfylt. Goblinene hadde merkverdige våpen som syrekastere, flammekaster, syrehansker, elektrohansker, damp-armbrøst og flammesverd. De fant tydelige spor etter konflikten mellom goblinene og koboldene. Da eventyrerene møtte koboldene, ble møtet et fredelig et. Klanleder Yusdrayl, hadde lite imot at eventyrerene ødela den goblinske stammen. Hun tilbydde dem belønninger om de skaffet tilbake Calcryx, klanens store skatt, som goblinene hadde kidnappet. Meepo, den koboldske dragebeskytteren bistod eventyrerene så godt han kunne med å skaffe dragebarnet tilbake. Først utforsket eventyrerne en stengt del av festningen, hvor de bekjempet mot en drakotaur. De fant sarkofagen til en av Ashardalons prester som hadde utøvd ulovlig magi, og hadde blitt begravd i live som straff. Eventyrerene valgte å ikke forstyrre sarkofagen. Yusdrayl hentet ut gammel dragonsk magi fra sarkofagen i etterkant.

Eventyrerene frigjorde en syresprutende vanndjevel som unnslapp festningen og rømte ut av juvet. De møtte en hel del rottebeist og svermer som var meget aggressive. Rottenes gamle mor var en diger rotte som ble kalt Gulthash. Etter å ha bekjempet rotta, fant gruppa liket til ferdamannen Karakas i hennes leir. Eventyrerene åpnet også et forseglet gravkammer hvor de kjempet mot en gruppe med alviske liketere. Her fant de den magiske fløyten "Natte Kall", som var dynket i nekromantisk magi. Fløyten ble senere overrukket til prestinnen Corkie for destruering. Eventyrerene kjempet mot den goblinske stammen, reddet en fanget og skadd gnom, Erky Timbers, og dragen Calcryx. Zheth drepte også den goblinske høvdingen Durnn i tvekamp. Goblinstammen trakk seg så bort fra festningen.

Yusdrayl utførte et rituale som hun hadde funnet fra sarkofagen, på bekostning av Calcryx sine livsenergier. Etter ritualet var hele kobold klanen forandret, og de reiste så fornøyd tilbake til Drageby. Zheth fikk et bittert forhold med adelskvinnen etter hendelsene i Den Solløse Festning. Eventyrerne reiste dypere ned i festningen. De kjempet mot soppfolk, solsmidde, gobliner, plantegobliner, goblinske varrotter, kvistmenn og til slutt Belak den Forviste med hans dyreledsager. Ved Gulthias Treet var også de døde kroppene til Hucreles barn og Sir Bradford, som nå var blitt infisert med en planteaktig sykdom som gjorde dem til tankeløse slaver. Etter at trusselen var bekjempet, ødela Zheth det livløse treet med magi fra drageblodet sitt.

I Ettertid
Det eventyrerne ikke var klar over, var at Gulthias Treet var staken som hold Gulthias vampyren, Ashardalons yppersteprest, i dyp dvale. Nå som staken ble ødelagt og fjernet, våknet etter hvert den alviske vampyren, som umiddelbart reiste til Ashardalons hovedtempel, Dragetann Spiret, for å samle kreftene.

Yusdrayl fikk stor personlig og politisk makt i Drageby etter hennes ekspedisjon til Den Solløse Festningen. Dette ble et springbrett for henne mot å bli utvalgt av Farsdragen for å representativt bli hersker i Drageby, noe hun fortsatt streber etter. Der fikk hennes familie et tett samarbeid med Zheths familie, uviten at han alltid ville holde et våkende øye i hennes rettning. Den Solløse Festning ble, etter noen måneder, bebodd av Yusdrayl sin klan som brukte stedet som et privat studie. I dag er dette ett av hennes favorittsteder for å utøve magiske ritualer.

Kroppene til Sir Bradford, Karakas, Sharwyn og Talgen ble hentet tilbake til Corky, som begravde dem på gravplassen i Eikebusk. Kerowyn belønnet eventyrerene for å bringe tilbake hennes to barn, og sørget en periode etter.

Zheth fikk utdelt administrerende lederskap ovenfor en militær styrke da han vendte tilbake til Drageby. For han kunne fortelle om at han i enslig duell hadde vunnet over en goblinsk stammehøvding, samt tatt livet av mange gobliner. Yusdrayel fikk desverre klørne sine i festningens store drageskatt, og fikk innsatt sin familie blandt de regjerende rekker i hovedstaden deres.

Tellum fikk erkjennelse fra handelskvinnen av den mektige Hucrele-familien da han vendet hjem til byen sin. Han ble ærkjent som en dyktig krigsmagiker, og fikk økt sin status i magikerlauget. Hans erfaring i strid hadde definitivt vært en katalysator for sterk utvikling som magiker. Kunnskap om taktikk og strategi i underjordiske huler og festningsbygg kom til å bli brukt under sammarbeid mellom krigslauget og magikerlauget fremover, hvor spikerne planlegger å utrydde monstre i fjellene.

Annon fikk godkjennelse av sitt folk for velstanden han returnerte med. Her ble han gitt et fruktbart stykke land, hvor han fikk bygget noe fantastisk byggverk. Her ble han landsherre, hvor han kunne leie ut jordområder til folk han kunne beskatte for å skaffe seg en trygg og klekkelig inntekt for fremtiden. Historier om hans buekunst spredte seg kjapt i landet, og adelige gråalver ville ofte jakte med han for å bevitne dette.

Valenja returnerte til druidesirkelen med bevis på forbudte eksperimenter som kunne korruptere landet rundt eikebusk i århundrer fremover. Et forsiktig samarbeid mellom menneskene i Eikebusk og de alviske druidene ble inngått for å fjerne ondskapen fra juvet. Hennes ulv fant også spor etter flere kvistmenn som hadde slått rot i grotter for å vokse seg store, svarte og onde, som Gulthiastreet. Nå jakter skogsalven og hennes ulveledsager på kvistmenn som har rømt fra juvet for å skape ny ondskap.

Nummer 11 fikk seg et ordentlig navn da han vendte tilbake til krigslauget. På grunn av hans stanhaftighet og evne til å riste av seg fiender som berget rister av seg havets bølger, fikk han navnet "Klippen". Lykkelig over å ha utført et stort oppdrag fra lauget, og over sitt nye navn, jobber Klippen hardere enn før for å øke i gradene. Adelsfolk og høytstående folk leide han ofte som livvakt i farlige områder. Dette var bare starten på han lange karriære som eventyrer.